601 sau valiza cu busole
43,00 MDL
601 sau Valiza cu busole e ... un roman al capcanelor identităţii, construit în cheie confesivă şi (probabil) autobiografică, naratoarea fiind o (perpetuă) studentă din Republica Moldova la Bucureşti. Întreaga construcţie narativă nu e determinată de o logică cauzală sau temporală, ci doar de faptul că evenimentele sunt trăite de către naratoare, care îşi codifică experienţele şi căutările prin prisma „blestemului de a fi basarabeancă“. Bestemul doare, drama geopolitică e interiorizată fără rest şi trăită incredibil de intens.
601 sau valiza cu busole
43,00 MDL
601 sau Valiza cu busole e ... un roman al capcanelor identităţii, construit în cheie confesivă şi (probabil) autobiografică, naratoarea fiind o (perpetuă) studentă din Republica Moldova la Bucureşti. Întreaga construcţie narativă nu e determinată de o logică cauzală sau temporală, ci doar de faptul că evenimentele sunt trăite de către naratoare, care îşi codifică experienţele şi căutările prin prisma „blestemului de a fi basarabeancă“. Bestemul doare, drama geopolitică e interiorizată fără rest şi trăită incredibil de intens.
Fiinţe, umbre, epifanii
40,00 MDL
"Oricât şi-ar propune autorul să rarefieze (minimalist) şi să prozaizeze (autenticist) spaţiile dezlocuite de universurile sale imaginare, poezia rămâne una densă ca semnificaţie şi discursivitate. Una barocă, adică, după cum îl ştiam. Poate cu nişte accente dramatice mai pregnante." (Mircea V. Ciobanu)
Fiinţe, umbre, epifanii
40,00 MDL
"Oricât şi-ar propune autorul să rarefieze (minimalist) şi să prozaizeze (autenticist) spaţiile dezlocuite de universurile sale imaginare, poezia rămâne una densă ca semnificaţie şi discursivitate. Una barocă, adică, după cum îl ştiam. Poate cu nişte accente dramatice mai pregnante." (Mircea V. Ciobanu)
Cartea viselor
30,00 MDL
"După cum afirmă și autorul în discuțiile cu puținii săi amici literari – Marcel Gherman este un solitar atât prin fire, cât și prin natura căutărilor sale artistice –, "Cartea viselor" se înscrie în curentul pe care unii critici și istorici literari îl numesc cyberpunk. „Postcyberpunk”, mai precizează autorul, dar cred că o face dintr-un ușor snobism, mai ales că nici primul termen și nici derivatul său nu definesc o arie de preocupări literare clar delimitată de celelalte. /.../ În prozele sale scurte, Marcel Gherman rămâne în cadrul virtual al cyberpunkului, păstrând atmosfera atât de specifică lumilor lui Philip K. Dick sau William Gibson, populate de androizi, hackeri și oi electrice. Cu toate acestea, scriitorul evită intriga și alte elemente ale conflictului, apelând la notația (nu și la parabola) de tip borgesian și mărginindu-se la efecte vizuale. Afixul post, atât de important pentru autor – se creează impresia că cyberpunkul e doar remorca, fie și conceptuală, a acestui prefix –, camuflează adevărata sa sensibilitate, ce trebuie căutată mai curând în filmele lui Ron Fricke (Baraka) și Godfrey Reggio (Koyaanisqatsi). În ambele producții, se practică un soi de cinematografie pură, filmele constând dintr-o succesiune de secvențe, înlănțuite aparent după o logică a oniricului. De fapt, citind prozele lui Marcel Gherman, ai în față aceleași reprezentări dinamice, dar fără actori și replici propriu-zise. Imaginile nu se derulează pe fundalul unor compoziții muzicale, ca în Baraka, de pildă, ci transpun în limbaj verbal experiențele liminale ale transelor, viselor și altor realități mediane între viață și moarte." (Adrian Ciubotaru)
Cartea viselor
30,00 MDL
"După cum afirmă și autorul în discuțiile cu puținii săi amici literari – Marcel Gherman este un solitar atât prin fire, cât și prin natura căutărilor sale artistice –, "Cartea viselor" se înscrie în curentul pe care unii critici și istorici literari îl numesc cyberpunk. „Postcyberpunk”, mai precizează autorul, dar cred că o face dintr-un ușor snobism, mai ales că nici primul termen și nici derivatul său nu definesc o arie de preocupări literare clar delimitată de celelalte. /.../ În prozele sale scurte, Marcel Gherman rămâne în cadrul virtual al cyberpunkului, păstrând atmosfera atât de specifică lumilor lui Philip K. Dick sau William Gibson, populate de androizi, hackeri și oi electrice. Cu toate acestea, scriitorul evită intriga și alte elemente ale conflictului, apelând la notația (nu și la parabola) de tip borgesian și mărginindu-se la efecte vizuale. Afixul post, atât de important pentru autor – se creează impresia că cyberpunkul e doar remorca, fie și conceptuală, a acestui prefix –, camuflează adevărata sa sensibilitate, ce trebuie căutată mai curând în filmele lui Ron Fricke (Baraka) și Godfrey Reggio (Koyaanisqatsi). În ambele producții, se practică un soi de cinematografie pură, filmele constând dintr-o succesiune de secvențe, înlănțuite aparent după o logică a oniricului. De fapt, citind prozele lui Marcel Gherman, ai în față aceleași reprezentări dinamice, dar fără actori și replici propriu-zise. Imaginile nu se derulează pe fundalul unor compoziții muzicale, ca în Baraka, de pildă, ci transpun în limbaj verbal experiențele liminale ale transelor, viselor și altor realități mediane între viață și moarte." (Adrian Ciubotaru)
Trei laureaţi CERVANTES într-o carte
39,00 MDL
Toate cele trei texte prezente în antologia „Trei laureaţi Cervantes într-o carte” („Cafeneaua artiştilor” de Camilo José Cela, „Poveste cu detectivi” de Juan Marsé, „Căpăţâna de miel” de Francisco Ayala) sunt imaginea, mai mult psihologică decât epică, a unei epoci dramatice din istoria Spaniei, văzute prin personajele periferice ale acesteia. Un timp al „marginalilor” ce a survenit după un timp al „eroilor”, eşuând lamentabil în crimă şi dezbinare şi cronometrat în ritm cardiac de trei mari conştiinţe ale acestei ţări. (Adrian Ciubotaru)
Trei laureaţi CERVANTES într-o carte
39,00 MDL
Toate cele trei texte prezente în antologia „Trei laureaţi Cervantes într-o carte” („Cafeneaua artiştilor” de Camilo José Cela, „Poveste cu detectivi” de Juan Marsé, „Căpăţâna de miel” de Francisco Ayala) sunt imaginea, mai mult psihologică decât epică, a unei epoci dramatice din istoria Spaniei, văzute prin personajele periferice ale acesteia. Un timp al „marginalilor” ce a survenit după un timp al „eroilor”, eşuând lamentabil în crimă şi dezbinare şi cronometrat în ritm cardiac de trei mari conştiinţe ale acestei ţări. (Adrian Ciubotaru)
Trei laureaţi NIKE într-o carte
20,00 MDL
Dezvoltând subiecte ce reflectă realităţi din timpul Republicii Populare Polonia, cele trei proze incluse în volumul de faţă – apărute în limba polonă în cartea Opowieści wigilijne (Poveşti de Crăciun) în anul 2000 – abordează probleme general-umane, cum ar fi singurătatea, aşteptarea, disperarea, inadaptarea, beţia, şi, cu toate că se referă la cel mai frumos moment al anului, nu evocă atmosfera de sărbătoare şi de beatitudine, ci au în centru fiinţa omului aflat în căutarea locului său în lume. (Lucia Ţurcanu)
Trei laureaţi NIKE într-o carte
20,00 MDL
Dezvoltând subiecte ce reflectă realităţi din timpul Republicii Populare Polonia, cele trei proze incluse în volumul de faţă – apărute în limba polonă în cartea Opowieści wigilijne (Poveşti de Crăciun) în anul 2000 – abordează probleme general-umane, cum ar fi singurătatea, aşteptarea, disperarea, inadaptarea, beţia, şi, cu toate că se referă la cel mai frumos moment al anului, nu evocă atmosfera de sărbătoare şi de beatitudine, ci au în centru fiinţa omului aflat în căutarea locului său în lume. (Lucia Ţurcanu)
Unde-s zeii popoarelor învinse
35,00 MDL
Libertatea omului e numai aparentă, în realitate, el se naşte cu frica animalică de moarte, o stare patologică de care nu-i atât de uşor să scapi.
Unde-s zeii popoarelor învinse
35,00 MDL
Libertatea omului e numai aparentă, în realitate, el se naşte cu frica animalică de moarte, o stare patologică de care nu-i atât de uşor să scapi.
Singurătatea de miercuri
40,00 MDL
"Singurătatea, tristeţea, disperarea au devenit de mult topos-uri poetice pe care au crescut literaturi. Veninul elegiac al acestor sentimente s+a deversat în mii de poeme, până la Sapho şi după mitologicele azi Tristia. Oricât de rodată, tema nu se va epuiza însă niciodată, deoarece singurătatea, convertită în tristeţe, află, prin suferinţă, o faţă mereu inedită, atingând mereu alte şi alte corzi. Nimic nu-i va suprima amara unicitate. Aşadar, Singurătatea de miercuri continuă o tângă veche într-un suflet nou. Deşi sunt o filă din aceeaşi biblie a înstrăinării, poemele ce se însoţesc aici au totuşi o chimie total diferită a lacrimii" (Eugen Lungu).
Singurătatea de miercuri
40,00 MDL
"Singurătatea, tristeţea, disperarea au devenit de mult topos-uri poetice pe care au crescut literaturi. Veninul elegiac al acestor sentimente s+a deversat în mii de poeme, până la Sapho şi după mitologicele azi Tristia. Oricât de rodată, tema nu se va epuiza însă niciodată, deoarece singurătatea, convertită în tristeţe, află, prin suferinţă, o faţă mereu inedită, atingând mereu alte şi alte corzi. Nimic nu-i va suprima amara unicitate. Aşadar, Singurătatea de miercuri continuă o tângă veche într-un suflet nou. Deşi sunt o filă din aceeaşi biblie a înstrăinării, poemele ce se însoţesc aici au totuşi o chimie total diferită a lacrimii" (Eugen Lungu).
Planeta proştilor
69,00 MDL
Cartea este în fond un compendiu despre prostia omenească, ilustrată printr-un şir de întâmplări scurte, când dramatice, când tragice, dar de cele mai multe ori haioase. Protagoniştii acestor mici istorioare, uşor de citit şi uşor de memorizat, sunt, în primul rând, politicienii („Politica i-a atras întotdeauna mai ales pe ticăloşi”, spune resemnat autorul), venind apoi la rând alte categorii umane: poliţişti şi hoţi, miniştri şi prostituate, escroci politici şi jurişti şutitori, sadici şi masochişti, filosofi şi sinucigaşi, împăraţi şi gazetari, personaje din prezent şi din veacurile trecute. Autorul şi-a grupat tematic istorioarele, fiecare dintre ele dând în vileag o anume faţetă a eternei prostii. Scrise cu mult umor şi antren, aceste întâmplări vor constitui o lectură captivantă pentru oricine va avea curiozitatea să deschidă volumul lui M. Verşovski, emigrat în Canada din fosta URSS.
Planeta proştilor
69,00 MDL
Cartea este în fond un compendiu despre prostia omenească, ilustrată printr-un şir de întâmplări scurte, când dramatice, când tragice, dar de cele mai multe ori haioase. Protagoniştii acestor mici istorioare, uşor de citit şi uşor de memorizat, sunt, în primul rând, politicienii („Politica i-a atras întotdeauna mai ales pe ticăloşi”, spune resemnat autorul), venind apoi la rând alte categorii umane: poliţişti şi hoţi, miniştri şi prostituate, escroci politici şi jurişti şutitori, sadici şi masochişti, filosofi şi sinucigaşi, împăraţi şi gazetari, personaje din prezent şi din veacurile trecute. Autorul şi-a grupat tematic istorioarele, fiecare dintre ele dând în vileag o anume faţetă a eternei prostii. Scrise cu mult umor şi antren, aceste întâmplări vor constitui o lectură captivantă pentru oricine va avea curiozitatea să deschidă volumul lui M. Verşovski, emigrat în Canada din fosta URSS.
Avionul mirosea a peşte
49,00 MDL
Romanul e scris, camusian, de la persoana I singular. Mihai Loghin, protagonistul, îşi mărturiseşte, printr-o ficţiune în ficţiune, propria istorie, care seamănă cu o trecere degradantă prin bolgiile infernului, la un capăt fiind penitenciarul, la celălalt aşteptându-l, ca o altă gură de capcană, casa de nebuni. Proza nu omite nimic din scârboşeniile prezentului: mafia tentaculară, ţinând în ventuzele ei şi marii demnitari, dar şi victimele colaterale, mizeria care mână peste hotare mai ales femeile, o viaţă sentimentală paralizată de sărăcie şi neputinţă, care anulează sau dedublează personalitatea, violenţa, mârlănia ordinară etc., etc. Toată istoria are ca fundal un plan virtual-mitic, profund simbolic, sugerând prin seninătatea şi calmul blajinilor o alternativă pentru lumea păcătoasă şi feroce de aici. După Cubul de zahăr (apărut 1991, o altă ediţie în 2005), Nicolae Popa e la a doua experienţă a prozei de proporţii. Prin Avionul mirosea a peşte, scriitorul îşi verifică la modul practic certitudinea că doar romanul prezintă proba sigură a maturităţii unei literaturi şi că doar acest gen poate „încăpea“ viaţa în toate zvârcolirile şi grimasele ei, de la tragic la trivial. În felul acesta, romanul nu e numai al prezentului, ci şi al viitorului, în el rămânând cristalizată clipa efemeră de azi.
Avionul mirosea a peşte
49,00 MDL
Romanul e scris, camusian, de la persoana I singular. Mihai Loghin, protagonistul, îşi mărturiseşte, printr-o ficţiune în ficţiune, propria istorie, care seamănă cu o trecere degradantă prin bolgiile infernului, la un capăt fiind penitenciarul, la celălalt aşteptându-l, ca o altă gură de capcană, casa de nebuni. Proza nu omite nimic din scârboşeniile prezentului: mafia tentaculară, ţinând în ventuzele ei şi marii demnitari, dar şi victimele colaterale, mizeria care mână peste hotare mai ales femeile, o viaţă sentimentală paralizată de sărăcie şi neputinţă, care anulează sau dedublează personalitatea, violenţa, mârlănia ordinară etc., etc. Toată istoria are ca fundal un plan virtual-mitic, profund simbolic, sugerând prin seninătatea şi calmul blajinilor o alternativă pentru lumea păcătoasă şi feroce de aici. După Cubul de zahăr (apărut 1991, o altă ediţie în 2005), Nicolae Popa e la a doua experienţă a prozei de proporţii. Prin Avionul mirosea a peşte, scriitorul îşi verifică la modul practic certitudinea că doar romanul prezintă proba sigură a maturităţii unei literaturi şi că doar acest gen poate „încăpea“ viaţa în toate zvârcolirile şi grimasele ei, de la tragic la trivial. În felul acesta, romanul nu e numai al prezentului, ci şi al viitorului, în el rămânând cristalizată clipa efemeră de azi.
Iar ca sentiment un cristal
43,00 MDL
Volumul adună cele mai frumoase poeme ale vestitului poet grec Odysseas Elytis (1911-1996), laureat cu Nobelul literar (1979). Selecţie: Iordan Chimet.
Iar ca sentiment un cristal
43,00 MDL
Volumul adună cele mai frumoase poeme ale vestitului poet grec Odysseas Elytis (1911-1996), laureat cu Nobelul literar (1979). Selecţie: Iordan Chimet.
Ornic. Primăvara poeților
37,00 MDL
Creaţia poetică a lui Pavel Boţu este marcată de obârşia sa – născut în Bugeac, poezia poetului are ceva din seva amăruie a ierburilor din stepa sudică. Discursul său poetic este reţinut, fără mari efuziuni lirice, scriitorul „resetând” în vers o serie de arhaisme şi regionalisme, termeni rari care dau scrierilor sale o nuanţă stilistică aparte.
Volumul de față cuprinde poeme carte ating problema libertăţii de creaţie, temă-tabu în anii 1970 când au fost publicate versurile. Autorul a fost aspru criticat atunci în oficiosul partidului Moldova socialistă. Gestul îndrăzneţ al poetului a surprins cititorul, mai ales că acel demers curajos ieşea de sub condeiul unei persoane publice foarte vizibile în acea epocă – Pavel Boţu era preşedintele Sovietului Suprem din RSSM, deputat al Sovietului Suprem din URSS, prim-secretar al Comitetului de Conducere al Uniunii Scriitorilor din Moldova, scriitorul fiind învestit şi cu alte funcţii.
Ornic. Primăvara poeților
37,00 MDL
Creaţia poetică a lui Pavel Boţu este marcată de obârşia sa – născut în Bugeac, poezia poetului are ceva din seva amăruie a ierburilor din stepa sudică. Discursul său poetic este reţinut, fără mari efuziuni lirice, scriitorul „resetând” în vers o serie de arhaisme şi regionalisme, termeni rari care dau scrierilor sale o nuanţă stilistică aparte.
Volumul de față cuprinde poeme carte ating problema libertăţii de creaţie, temă-tabu în anii 1970 când au fost publicate versurile. Autorul a fost aspru criticat atunci în oficiosul partidului Moldova socialistă. Gestul îndrăzneţ al poetului a surprins cititorul, mai ales că acel demers curajos ieşea de sub condeiul unei persoane publice foarte vizibile în acea epocă – Pavel Boţu era preşedintele Sovietului Suprem din RSSM, deputat al Sovietului Suprem din URSS, prim-secretar al Comitetului de Conducere al Uniunii Scriitorilor din Moldova, scriitorul fiind învestit şi cu alte funcţii.
Dincolo de crudul mâine. Pimăvara poeților
37,00 MDL
Liviu Deleanu este unul dintre cei mai cunoscuţi poeţi de la noi. Scriitorul s-a născut la Iaşi. Este atras de mişcarea literară din adolescenţă – la 15 ani îşi scotea propria revistă. La 16 ani debutează cu placheta Oglinzi fermecate (Iaşi, 1927). Urmează Ceasul de veghe (Editura Șantier, 1937) şi Glod alb (Editura Cultura Poporului, 1940), ambele volume apărute la Bucureşti. Cercetătorii care au studiat perioada de creaţie interbelică menţionează orientarea poetului spre stilistica poeziei moderne.
În 1940, Liviu Deleanu se refugiază în Basarabia. Aici devine unul dintre cei mai activi creatori de poezie. În RSSM îi apar zeci de titluri, poezia sa fiind preferată mai ales de autorii de manuale. Cariera didactică a operei sale poetice se explică prin versul clar, pătruns de lirism şi fluiditatea limbii, neîncărcate cu regionalisme. Gloria didactică face din L. Deleanu unul dintre cei mai cunoscuţi scriitori basarabeni.
Deşi a compus şi lucrări cu caracter conjunctural (Tinereţe fără moarte, Haia Lifşiţ ş.a.), lirica sa de dragoste şi peisagistică, inspirată de frumuseţea omului şi a naturii, supravieţuieşte în mod miraculos timpului, delectând şi azi cititorul.
Dincolo de crudul mâine. Pimăvara poeților
37,00 MDL
Liviu Deleanu este unul dintre cei mai cunoscuţi poeţi de la noi. Scriitorul s-a născut la Iaşi. Este atras de mişcarea literară din adolescenţă – la 15 ani îşi scotea propria revistă. La 16 ani debutează cu placheta Oglinzi fermecate (Iaşi, 1927). Urmează Ceasul de veghe (Editura Șantier, 1937) şi Glod alb (Editura Cultura Poporului, 1940), ambele volume apărute la Bucureşti. Cercetătorii care au studiat perioada de creaţie interbelică menţionează orientarea poetului spre stilistica poeziei moderne.
În 1940, Liviu Deleanu se refugiază în Basarabia. Aici devine unul dintre cei mai activi creatori de poezie. În RSSM îi apar zeci de titluri, poezia sa fiind preferată mai ales de autorii de manuale. Cariera didactică a operei sale poetice se explică prin versul clar, pătruns de lirism şi fluiditatea limbii, neîncărcate cu regionalisme. Gloria didactică face din L. Deleanu unul dintre cei mai cunoscuţi scriitori basarabeni.
Deşi a compus şi lucrări cu caracter conjunctural (Tinereţe fără moarte, Haia Lifşiţ ş.a.), lirica sa de dragoste şi peisagistică, inspirată de frumuseţea omului şi a naturii, supravieţuieşte în mod miraculos timpului, delectând şi azi cititorul.
Sufletul meu de până la BIG BANG
45,00 MDL
„Ca și celelalte cărți ale lui Teo Chiriac, Sufletul meu de până la Big Bang este un proiect cerebral, bine conceput, un aliaj proporționat între inspirație și arhitectura lucidă. Alcătuit pe principiul ironiei și al antifrazei, al versului scris pieziș și disimulat, volumul cere de la cititor un efort conștient de decodare, dar și o participare afectivă la jocul textual. Ludicul lucid ar fi formula care definește poetica actuală a lui Teo Chiriac .” Răzvan Voncu
Sufletul meu de până la BIG BANG
45,00 MDL
„Ca și celelalte cărți ale lui Teo Chiriac, Sufletul meu de până la Big Bang este un proiect cerebral, bine conceput, un aliaj proporționat între inspirație și arhitectura lucidă. Alcătuit pe principiul ironiei și al antifrazei, al versului scris pieziș și disimulat, volumul cere de la cititor un efort conștient de decodare, dar și o participare afectivă la jocul textual. Ludicul lucid ar fi formula care definește poetica actuală a lui Teo Chiriac .” Răzvan Voncu
’20. Antologie de poezie tânără din Basarabia
104,00 MDL
Volumul ′20. Antologie de poezie tânără din Basarabia își propune să prezinte cea mai nouă generație de poeți din Basarabia, incluzând autori care au debutat (editorial sau doar publicistic) după 2010: Silvia Goteanschii, Anatol Grosu, Alexandru Cosmescu, Virgil Botnaru, Ion Buzu, Maria Pilchin, Aura Maru, Victor Țvetov, Maria Paula Erizanu, Artur Cojocaru, Artiom Oleacu, Veronica Ștefăneț, Rodica Gotca, Dan Negară, Vitalie Colț, Iulia Iaroslavschi, Cristina Dicusar, Anastasia Palii, Vitalie Șega ș.a. Poemele selectate (texte publicate anterior, dar și inedite) reprezintă diversitatea tematică și multitudinea de formule poetice care caracterizează poezia română actuală scrisă la Chișinău.
Antologia conține o prefață, semnată de antologator, în care este prezentată poezia tinerilor autori din Basarabia, prin raportare la generațiile/ promoțiile anterioare, dar și la procesul literar general românesc. Fiecare grupaj de poeme este precedat de o prezentare a autorului – un medalion biobibliografic și un scurt comentariu care să releve specificitatea poeziei acestuia. Astfel construită, antologia ar putea fi o carte de vizită a poeziei tinere din Basarabia, adresată atât publicului larg, cât și traducătorilor interesați de procesul literar contemporan de la Chișinău.
’20. Antologie de poezie tânără din Basarabia
104,00 MDL
Volumul ′20. Antologie de poezie tânără din Basarabia își propune să prezinte cea mai nouă generație de poeți din Basarabia, incluzând autori care au debutat (editorial sau doar publicistic) după 2010: Silvia Goteanschii, Anatol Grosu, Alexandru Cosmescu, Virgil Botnaru, Ion Buzu, Maria Pilchin, Aura Maru, Victor Țvetov, Maria Paula Erizanu, Artur Cojocaru, Artiom Oleacu, Veronica Ștefăneț, Rodica Gotca, Dan Negară, Vitalie Colț, Iulia Iaroslavschi, Cristina Dicusar, Anastasia Palii, Vitalie Șega ș.a. Poemele selectate (texte publicate anterior, dar și inedite) reprezintă diversitatea tematică și multitudinea de formule poetice care caracterizează poezia română actuală scrisă la Chișinău.
Antologia conține o prefață, semnată de antologator, în care este prezentată poezia tinerilor autori din Basarabia, prin raportare la generațiile/ promoțiile anterioare, dar și la procesul literar general românesc. Fiecare grupaj de poeme este precedat de o prezentare a autorului – un medalion biobibliografic și un scurt comentariu care să releve specificitatea poeziei acestuia. Astfel construită, antologia ar putea fi o carte de vizită a poeziei tinere din Basarabia, adresată atât publicului larg, cât și traducătorilor interesați de procesul literar contemporan de la Chișinău.
Crimă la Paris. Dramă. Inspirată de o istorie adevărată
110,00 MDL
În drama Crimă la Paris Lucreția Bârlădeanu nu istorisește doar omorul odios pe care îl săvârșește un grup de conaționali în Orașul Luminilor. Ancheta – pe care a deschis-o poliția franceză și la care cititorul asistă cu răsuflarea întretăiată – îi permite autoarei să analizeze cauzele care au putut aduce niște oameni la condiția de bestii, îndemnându-ne să reacționăm prompt la răul din societate și să ne cultivăm sentimentul de empatie pentru semeni.
Crimă la Paris. Dramă. Inspirată de o istorie adevărată
110,00 MDL
În drama Crimă la Paris Lucreția Bârlădeanu nu istorisește doar omorul odios pe care îl săvârșește un grup de conaționali în Orașul Luminilor. Ancheta – pe care a deschis-o poliția franceză și la care cititorul asistă cu răsuflarea întretăiată – îi permite autoarei să analizeze cauzele care au putut aduce niște oameni la condiția de bestii, îndemnându-ne să reacționăm prompt la răul din societate și să ne cultivăm sentimentul de empatie pentru semeni.
Epopeea mea
75,00 MDL
Vincent Tholomé s-a născut la Namur, pe 20 noiembrie 1965. Încă de la debutul său din 1999, şi-a făcut un nume ca performer de texte, alături de poeţii francezi Christophe Tarkos şi Charles Pennequin, coredactorii săi la revista Tombe Tout Court, mai tîrziu TTC. Ca şi tovarăşii săi de drum, acordă o mare atenţie argoului şi foloseşte deseori repetiţia ca proces stimulant. Vincent Tholomé şi-a făcut reputaţia de om de scenă; a făcut performance în compania muzicienilor, a videaştilor, a cîntăreţilor sau a altor autori performeri, atît în Belgia cît şi în străinătate. Totodată, face parte împreună cu Laurence Vielle, Christian Duray, Dominique Massaut, Frédéric Saenen, Mathieu Ha şi Daniel Hélin din „Big Band de Littératures féroces“. S-a făcut remarcat încă de la publicarea volumului Bang! (2000). Alte volume notabile sînt Tout le monde est quelqu'un (2007)/ Toată lumea este cineva, Kirkjubaejarklaustur (2007) şi Cavalcade (2012)/ Cavalcada. În 2011, a primit Premiul Trienal de Poezie al Comunităţii Franceze, pentru volumul The John Cage Experiences (2007)/ Experienţele lui John Cage. MON ÉPOPÉE / EPOPEA MEA (2020) este un volum experimental, jucăuș-repetitiv, ca într-o ritornelă, plin de miez și fantezie. E un text poetic abracadabrant, care te cucerește și te intrigă totodată, ținîndu-ți vie atenția în permanență.
nu că petrzhak / corpolentul petrzhak / ar fi spus totul despre stepele sale / despre peluzele sale interioare / ci petrzhak / corpolentul petrzhak neputînd să se abțină a rosti spuse zile și zile în șir / corpolentul petrzhak rostind / mai întîi / trei zile în șir / spuse referitoare la stepele sale / din epopeea sa / apoi revenind / fără vreun motiv anume / zile și zile în șir / o dată în plus / asupra solurilor a olgăi bushueva și a biscuiților sovietici / preferînd să rostească / zile și zile în șir / spuse despre soluri / despre starea solurilor / apoi rostind spuse referitoare la olga bushueva / apoi rostind iar spuse referitoare la biscuiții sovietici / etc. / etc. / konstantin petrzhak / nu știu de ce / petrecînd zile și zile în șir a rosti spuse / dimineața / la cantina centrului / referitoare la soluri la olga bushueva și la biscuiții sovietici mai degrabă decît să rostească spuse despre stepele și peluzele sale interioare / revenind totuși asupra lor / dar după zile și zile în șir / fără vreun motiv anume /
Vincent Tholome
Epopeea mea
75,00 MDL
Vincent Tholomé s-a născut la Namur, pe 20 noiembrie 1965. Încă de la debutul său din 1999, şi-a făcut un nume ca performer de texte, alături de poeţii francezi Christophe Tarkos şi Charles Pennequin, coredactorii săi la revista Tombe Tout Court, mai tîrziu TTC. Ca şi tovarăşii săi de drum, acordă o mare atenţie argoului şi foloseşte deseori repetiţia ca proces stimulant. Vincent Tholomé şi-a făcut reputaţia de om de scenă; a făcut performance în compania muzicienilor, a videaştilor, a cîntăreţilor sau a altor autori performeri, atît în Belgia cît şi în străinătate. Totodată, face parte împreună cu Laurence Vielle, Christian Duray, Dominique Massaut, Frédéric Saenen, Mathieu Ha şi Daniel Hélin din „Big Band de Littératures féroces“. S-a făcut remarcat încă de la publicarea volumului Bang! (2000). Alte volume notabile sînt Tout le monde est quelqu'un (2007)/ Toată lumea este cineva, Kirkjubaejarklaustur (2007) şi Cavalcade (2012)/ Cavalcada. În 2011, a primit Premiul Trienal de Poezie al Comunităţii Franceze, pentru volumul The John Cage Experiences (2007)/ Experienţele lui John Cage. MON ÉPOPÉE / EPOPEA MEA (2020) este un volum experimental, jucăuș-repetitiv, ca într-o ritornelă, plin de miez și fantezie. E un text poetic abracadabrant, care te cucerește și te intrigă totodată, ținîndu-ți vie atenția în permanență.
nu că petrzhak / corpolentul petrzhak / ar fi spus totul despre stepele sale / despre peluzele sale interioare / ci petrzhak / corpolentul petrzhak neputînd să se abțină a rosti spuse zile și zile în șir / corpolentul petrzhak rostind / mai întîi / trei zile în șir / spuse referitoare la stepele sale / din epopeea sa / apoi revenind / fără vreun motiv anume / zile și zile în șir / o dată în plus / asupra solurilor a olgăi bushueva și a biscuiților sovietici / preferînd să rostească / zile și zile în șir / spuse despre soluri / despre starea solurilor / apoi rostind spuse referitoare la olga bushueva / apoi rostind iar spuse referitoare la biscuiții sovietici / etc. / etc. / konstantin petrzhak / nu știu de ce / petrecînd zile și zile în șir a rosti spuse / dimineața / la cantina centrului / referitoare la soluri la olga bushueva și la biscuiții sovietici mai degrabă decît să rostească spuse despre stepele și peluzele sale interioare / revenind totuși asupra lor / dar după zile și zile în șir / fără vreun motiv anume /
Vincent Tholome
Misterul de Est
77,00 MDL
Prin formula adoptată de autoare – secvențe scurte, cu evidentă substanță poetică, dar și pronunțat spirit analitic! – prin cuprinderea tematică, în timp – un secol și jumătate de istorie și cultură europeană –, prin conciziunea stilului și expresiei, prin viziunea absolut insolită a vieții unui cuplu, prezentat în cheie, după mine, mistică, romanul Misterul de Est este un eveniment cu adevărat remarcabil. Vladimir Beșleagă
Misterul de Est
77,00 MDL
Prin formula adoptată de autoare – secvențe scurte, cu evidentă substanță poetică, dar și pronunțat spirit analitic! – prin cuprinderea tematică, în timp – un secol și jumătate de istorie și cultură europeană –, prin conciziunea stilului și expresiei, prin viziunea absolut insolită a vieții unui cuplu, prezentat în cheie, după mine, mistică, romanul Misterul de Est este un eveniment cu adevărat remarcabil. Vladimir Beșleagă
Terasa galbenă
85,00 MDL
„Încă de la debutul său editorial, petrecut la finele anilor șaptezeci, Arcadie Suceveanu se înscrie în atmosfera poetică a optzecismului românesc, fără a rămâne tributar niciunui poet născut dincolo sau dincoace de Prut. Tind să cred că orașul unde și-a petrecut adolescența și o parte din tinerețe, Cernăuți-ul cu amprenta sa habsburgică, locul de întâlnire al marilor spirite, și-a pus puternic amprenta asupra creației sale, deschizându-i calea spre marea literatură”.
Nichita Danilov
„Se definitivează astfel portretul unui autor cu pecete proprie, pe care o putem recunoaște ușor, dincolo de mulțimea de măști și de ipostaze ale unor „dramatis personae” pe care poemele sale le (re)introduc în scenă”.
Ion Pop
Terasa galbenă
85,00 MDL
„Încă de la debutul său editorial, petrecut la finele anilor șaptezeci, Arcadie Suceveanu se înscrie în atmosfera poetică a optzecismului românesc, fără a rămâne tributar niciunui poet născut dincolo sau dincoace de Prut. Tind să cred că orașul unde și-a petrecut adolescența și o parte din tinerețe, Cernăuți-ul cu amprenta sa habsburgică, locul de întâlnire al marilor spirite, și-a pus puternic amprenta asupra creației sale, deschizându-i calea spre marea literatură”.
Nichita Danilov
„Se definitivează astfel portretul unui autor cu pecete proprie, pe care o putem recunoaște ușor, dincolo de mulțimea de măști și de ipostaze ale unor „dramatis personae” pe care poemele sale le (re)introduc în scenă”.
Ion Pop
Patimile după Iov
159,00 MDL
„Val Butnaru a intrat în ziaristică nu pe porţile înguste ale micului „fapt divers”, ci a atacat din start marile noastre probleme istorico-sociale. Romancierul Val Butnaru se arată în continuare preocupat de aceleaşi stringenţe istorice.
“Patimile după Iov” este romanul-frescă ce ne lipsea şi pe care îl aşteptăm de mult. Subiectul se axează pe două dintre cele mai frământate secole prin care a trecut Basarabia – de la anexarea acestui teritoriu de către ruşi până în contemporaneitate (războiul de pe Nistru). Ucigătoarele zigzaguri ale istoriei – a doua răpire a sudului Basarabiei (1878), Primul Război Mondial şi rebeliunea bolşevică, 28 iunie 1940, al Doilea Război şi revenirea „tătarilor” pe tancuri etc. – trec prin fier şi sânge neamul Iovilor, ţărani avuţi din sudul Basarabiei. Acolada narativă cuprinde câteva generaţii ale acestei dinastii: de la stră-străbunicul Ioan Iov, „care a votat Unirea Principatelor în 1859”, până la ultimul vlăstar, Mitru, ziarist ce transmite ştiri pentru Europa Liberă în toiul luptelor cu separatiştii transnistreni.
Romanul are două mize livreşti distincte: una biblică, profund simbolică, reangajând mitul lui Iov, omul care avea de toate şi trăia în îndestulare, preamulţumit de norocosul său destin. La un moment dat însă binele se întoarce în antipodul său, Iov fiind lovit de toate nenorocirile. I se ia pe rând totul, personajul fiind supus celor mai devastatoare suferinţe. Proza lui Val Butnaru reactivează parcă scenariul biblic, blestemul abătându-se asupra întregului neam de ţărani din Bugeac, urmându-i din tată în fiu. Nicio pacoste posibilă nu-i ocoleşte: jaful, violul, exilul, trădarea, recluziunea, barbaria străinului şi ticăloşia aproapelui, dezrădăcinarea etnică etc., etc.
Dincolo de această pistă veterotestamentară, există o alta, cultă, de ordin strict literar, prin discreta şi aluziva referire – mai mult în subtext – la celebrul Deşertul tătarilor de Dino Buzzati. Numai că ceea ce pentru sublocotenentul Drogo era o iluzorie ameninţare (pe care tânărul militar şi-o dorea febril!), pentru ţăranii din Bisericuţa invazia e un pericol cât se poate de iminent – „tătarii” năvălesc periodic aducând cu ei pârjol şi înjosire.
Val Butnaru îmbină captivant realitatea istorică şi ficţiunea, romanul având mai multe faţete – de saga istorică a unei seminţii strivite între plăcile tectonice ale vremurilor potrivnice, de şarjă politică tratată uneori cu instrumentele publicisticii, de polar nelipsit de suspans, dar şi de epic răscolitor, cu scrâşnet dureros în confruntarea cu fatala neaşezare a ţinutului. Dramatismul situaţiilor e pigmentat abundent de inocenţa identitară, egală cu prostia, a basarabeanului de la răscruce. Se pare că pentru acesta „valoarea educativă a suferinţei” nu funcţionează nici azi.”
Eugen Lungu
Patimile după Iov
159,00 MDL
„Val Butnaru a intrat în ziaristică nu pe porţile înguste ale micului „fapt divers”, ci a atacat din start marile noastre probleme istorico-sociale. Romancierul Val Butnaru se arată în continuare preocupat de aceleaşi stringenţe istorice.
“Patimile după Iov” este romanul-frescă ce ne lipsea şi pe care îl aşteptăm de mult. Subiectul se axează pe două dintre cele mai frământate secole prin care a trecut Basarabia – de la anexarea acestui teritoriu de către ruşi până în contemporaneitate (războiul de pe Nistru). Ucigătoarele zigzaguri ale istoriei – a doua răpire a sudului Basarabiei (1878), Primul Război Mondial şi rebeliunea bolşevică, 28 iunie 1940, al Doilea Război şi revenirea „tătarilor” pe tancuri etc. – trec prin fier şi sânge neamul Iovilor, ţărani avuţi din sudul Basarabiei. Acolada narativă cuprinde câteva generaţii ale acestei dinastii: de la stră-străbunicul Ioan Iov, „care a votat Unirea Principatelor în 1859”, până la ultimul vlăstar, Mitru, ziarist ce transmite ştiri pentru Europa Liberă în toiul luptelor cu separatiştii transnistreni.
Romanul are două mize livreşti distincte: una biblică, profund simbolică, reangajând mitul lui Iov, omul care avea de toate şi trăia în îndestulare, preamulţumit de norocosul său destin. La un moment dat însă binele se întoarce în antipodul său, Iov fiind lovit de toate nenorocirile. I se ia pe rând totul, personajul fiind supus celor mai devastatoare suferinţe. Proza lui Val Butnaru reactivează parcă scenariul biblic, blestemul abătându-se asupra întregului neam de ţărani din Bugeac, urmându-i din tată în fiu. Nicio pacoste posibilă nu-i ocoleşte: jaful, violul, exilul, trădarea, recluziunea, barbaria străinului şi ticăloşia aproapelui, dezrădăcinarea etnică etc., etc.
Dincolo de această pistă veterotestamentară, există o alta, cultă, de ordin strict literar, prin discreta şi aluziva referire – mai mult în subtext – la celebrul Deşertul tătarilor de Dino Buzzati. Numai că ceea ce pentru sublocotenentul Drogo era o iluzorie ameninţare (pe care tânărul militar şi-o dorea febril!), pentru ţăranii din Bisericuţa invazia e un pericol cât se poate de iminent – „tătarii” năvălesc periodic aducând cu ei pârjol şi înjosire.
Val Butnaru îmbină captivant realitatea istorică şi ficţiunea, romanul având mai multe faţete – de saga istorică a unei seminţii strivite între plăcile tectonice ale vremurilor potrivnice, de şarjă politică tratată uneori cu instrumentele publicisticii, de polar nelipsit de suspans, dar şi de epic răscolitor, cu scrâşnet dureros în confruntarea cu fatala neaşezare a ţinutului. Dramatismul situaţiilor e pigmentat abundent de inocenţa identitară, egală cu prostia, a basarabeanului de la răscruce. Se pare că pentru acesta „valoarea educativă a suferinţei” nu funcţionează nici azi.”
Eugen Lungu
#femeia de la poarta închisorii
149,00 MDL
„Margo este femeia care își înțelege esențele într-o sală de judecată. Dragostea, ura, Dumnezeu, omul marginal dintr-un sat moldovenesc, copilăria traumatizantă, memoria familială, devenirea umană într-o lume abrazivă – iată dimensiunile narative ale acestei cărți. Un roman anti-poveste care ne mai spune o dată cine este Medeea. Existența psihotropă între iubire și omor, între amintirile copilăriei și realitatea dură, între celebritate și crimă, produce o scriitură intensă și surprinzătoare. Până la urmă, rămâne credința și iertarea, căci doar ele ne pot salva din încarcerarea lăuntrică.”
Maria Pilchin
#femeia de la poarta închisorii
149,00 MDL
„Margo este femeia care își înțelege esențele într-o sală de judecată. Dragostea, ura, Dumnezeu, omul marginal dintr-un sat moldovenesc, copilăria traumatizantă, memoria familială, devenirea umană într-o lume abrazivă – iată dimensiunile narative ale acestei cărți. Un roman anti-poveste care ne mai spune o dată cine este Medeea. Existența psihotropă între iubire și omor, între amintirile copilăriei și realitatea dură, între celebritate și crimă, produce o scriitură intensă și surprinzătoare. Până la urmă, rămâne credința și iertarea, căci doar ele ne pot salva din încarcerarea lăuntrică.”
Maria Pilchin
Montana
139,00 MDL
„Avem prin Montana poate cea mai serioasă și mai veridică proză despre enclava numită Transnistria. În acest retard mezozoic, timpul a înghețat, conservând în glaciațiunea sa politico-socială realitățile sovietice de care noi am și început să uităm. Miezul narațiunii reface epic războiul din Transnistria, văzut cu ochii unui copil și sedimentat apoi în psihicul zdruncinat al adultului. Sângerosul conflict e derulat prin mai multe episoade sinistre succedate cinematografic. Autorul își conduce cu mână forte personajele, toate credibile ca profiluri umane și ca entități ficționale. Detaliile cu revers simbolic – ceasul „Montana”, gutuile, cărțile tipărite cu caractere latine ș.a. – adaugă artisticitate prozei și mărturisesc în favoarea unui prozator pe deplin format, absolvit de ezitările noviciatului. Proza are antren, jocurile suspansului captivează și – mărturisesc eu, cititorul! – și că e unul dintre puținele noastre romane pe care nu vrei să le lași din mână.”
Eugen Lungu.
Montana
139,00 MDL
„Avem prin Montana poate cea mai serioasă și mai veridică proză despre enclava numită Transnistria. În acest retard mezozoic, timpul a înghețat, conservând în glaciațiunea sa politico-socială realitățile sovietice de care noi am și început să uităm. Miezul narațiunii reface epic războiul din Transnistria, văzut cu ochii unui copil și sedimentat apoi în psihicul zdruncinat al adultului. Sângerosul conflict e derulat prin mai multe episoade sinistre succedate cinematografic. Autorul își conduce cu mână forte personajele, toate credibile ca profiluri umane și ca entități ficționale. Detaliile cu revers simbolic – ceasul „Montana”, gutuile, cărțile tipărite cu caractere latine ș.a. – adaugă artisticitate prozei și mărturisesc în favoarea unui prozator pe deplin format, absolvit de ezitările noviciatului. Proza are antren, jocurile suspansului captivează și – mărturisesc eu, cititorul! – și că e unul dintre puținele noastre romane pe care nu vrei să le lași din mână.”
Eugen Lungu.
Uneori trebuie să fii prost pentru a fi deștept
165,00 MDL
„Am scris undeva că Iulian Fruntașu părea pregătit de o autentică reinventare. Iată că autorul pășește, într-adevăr, dincolo de granițele care i-au consolidat deja poziția – ermetismul anarhist, imagismul bizantin, fantasmagoria savantă, alegorismul sentimental sau, pe scurt, eclectismul său clasicizant – reconvertind toate aceste calități lirice înspre mecanismele și dinamica prozei scurte. Prin îndrăznețe deteritorializări etice, geopolitice și estetice caută aceste povestiri să retraseze limitele decenței umane. Însă nu brutalismul discursivizării narative ar trebui să le acapareze cititorilor atenția, ci, dimpotrivă, subtilitatea ideologică cu care autorul critică, în fapt, atitudinile vociferate. Miza e una cu intenții teroriste, fiindcă Iulian Fruntașu știe că mai important și mai eficient e să alterezi felul în care gândești și mai puțin ceea ce gândești. Și nu ai cum să produci această schimbare decât din interior, printr-un soi de caricaturizare transparentă a heteroglosiei. Absurdul și ridicolul ies la iveală, iar mizeria și bâlciul condiției umane îți vor vorbi în mod necondiționat.”
Alex Ciorogar, revista Echinox.
Uneori trebuie să fii prost pentru a fi deștept
165,00 MDL
„Am scris undeva că Iulian Fruntașu părea pregătit de o autentică reinventare. Iată că autorul pășește, într-adevăr, dincolo de granițele care i-au consolidat deja poziția – ermetismul anarhist, imagismul bizantin, fantasmagoria savantă, alegorismul sentimental sau, pe scurt, eclectismul său clasicizant – reconvertind toate aceste calități lirice înspre mecanismele și dinamica prozei scurte. Prin îndrăznețe deteritorializări etice, geopolitice și estetice caută aceste povestiri să retraseze limitele decenței umane. Însă nu brutalismul discursivizării narative ar trebui să le acapareze cititorilor atenția, ci, dimpotrivă, subtilitatea ideologică cu care autorul critică, în fapt, atitudinile vociferate. Miza e una cu intenții teroriste, fiindcă Iulian Fruntașu știe că mai important și mai eficient e să alterezi felul în care gândești și mai puțin ceea ce gândești. Și nu ai cum să produci această schimbare decât din interior, printr-un soi de caricaturizare transparentă a heteroglosiei. Absurdul și ridicolul ies la iveală, iar mizeria și bâlciul condiției umane îți vor vorbi în mod necondiționat.”
Alex Ciorogar, revista Echinox.